Svi napolje iz kamiona. Idite po municiju, i brže malo!
Kaspere, dođi sa mnom.
Čujem da u Africi traže profesionalce.
Šta, kurve? - Ne, plaćenike. Meksiko i Južna Amerika,
takođe. Plaćenici dobijaju 1 3000 mesečno i prevoz.
Oni traže borbenu vojsku, Kaspere, a ne daktiIografe.
Rečeno mi je da se vama javim, naredniče. Ja sam Hardin.
Pešadinac ČarIs Hardin, kapIar. OdakIe si, ČarIi?
El Paso. - Je li? l kako ti se dopada u Nacionalnoj gardi
Luizijane? - Ne dopada mi se.
AIi, nije mi se dopadalo ni u Teksaškoj gardi.
To već ima nekog smisIa. AIi, to što ti se ne sviđa
Garda Luizijane, mogIo bi da ti napravi probIeme sa mnom.
Kapiraš? - Da. - Sada se vuci u Drugi odred.
Kaspere, objasni mu kuda da ide. Upoznaj ga s momcima.
Dobro.
Prekini paljbu!
To je dobra vežba za tebe, Sims. Da ti se malo razgiba
taj mišić u gaćama. -To je poslednje što mi je potrebno.
Osim ako vi ne želite da se pozabavite njime.
Slušaj, Staki, možda bih mogao da te presamitim, pa se sam
pozabavi njime. -PoIako, momče.
Ja volim šalu kao i svi ostali. Samo mi se ta ne sviđa.
Slažem se s vama, treneru. Ja Iično voIim žene.
Pa, ovde ih nećeš mnogo viđati.
Život je pun iznenađenja. -Šta to sad znači?
Organizovao sam maIu poslasticu za vikend.
Šest vojničkih kurvi, čekaju naš napad.
I mislim da će nas one tucati mnogo zanimIjivije nego
Nacionalna garda Luizijane.
Ne šališ se? - Ja se nikad ne šalim u vezi žena.
Žene? Kakve žene? - Dogovorio je neke kurve, treneru.
MisIiš, prostitutke? - Upravo to misIim.
To je veoma nisko... čak i za tebe.
Dogovorio sam nam sastanak s njima u okolini KatahuIe.
Trebalo bi da budu tamo upravo kada mi izađemo
iz preiskonske močvare. - lmaš jednu i za mene?
A za mene?
MisIio si i na nas, zar ne, brate?
CiIj Nacionalne garde je da vas obojenu braću drži podaIje
od pristojnih južnjačkih žena. -Čoveče...
Ipak... u duhu Novog Juga, imamo potpuni aranžman.
Šta ti kažeš, Hardine? - Ja imam ženu.
Ne računajte na mene. - Pretpostavljam da si ti
navikao na ozbiIjnije ratovanje tamo u El Pasu?
Organizovali smo se. Samo smo gIedaIi fudbaI na Tv,
kockaIi se i spavaIi. - Ovde u Luizijani je malo
drugačije. Mi ovde moramo da radimo ozbiIjne stvari -
da mlatimo kIince u koledžu i bacamo suzavac na Crnce.
Oh, moIim vas, g.Gardisto, nemojte više upotrebljavati
kanistere. Ne puštajte Iovačke pse na mene!
vidiš? Mi ovde imamo dugu i otmenu vojničku tradiciju.
Prestani, Staki! Ponašaj se kao vojnik, gIupi kučkin sine!
U stvarnom svetu, radiš nešto korisno ili si isti kao
i ostali u Drugom odredu? - Radim za ''Petramko''.
Hemijski inženjer.
Obrazovan tip. Takvi su retki u Teksasu, zar ne?
Tu i tamo se nađe poneki. -Čovek bi rekao da ti baš
ne prija ćaskanje sa drugarima iz Garde. -Čik pogodi.
U pravu si. - Ne mogu da kažem da ponekad nisi u pravu.
Ris sve vreme misli da je u nekom petparačkom romanu.
Staki nije dovoIjno inteIigentan ni da pročita
takav roman. A trener... - Poznajem takve tipove.
Ti momci su OK. Hoće samo malo da se zabave, a ti si novi...
Nisu oni OK. Oni su Luizijana verzija svih onih primitivaca
koje srećem celog života.
Hajde, momci, krećite se! Jedan, dva...
Kad sam bio na obuci u Fort Polku, našeg instruktora je
ujela zmija... ovde. Stavio je ruku na panj, izvukao mačetu
i odsekao je na Iicu mesta.
Odsekao je. - BudaIaština
GIuposti, Staki! - lstina je!
Kunem se da je istina. Ma, jebite se.
BoIi me dupe da li mi verujete iIi ne.
Za one od vas koje to zanima, idemo na noćno osmatranje
i patrolu. Umuknite i sIušajte!
Mi smo tim Bravo. Osmatranje i bezbednost.
Mesto susreta, tačka Čarli. Ovde. Na ulazu u KatahuIu.
Kretaćemo se u kolonama uz maksimalno korišćenje
zaklona i skrovišta. Putovaćemo tako da uštedimo
vreme. Nema šatora ni vreća za spavanje. Samo ogrtači
i šinjeIi. Tamo nas čeka svakakvo vreme. Sunce,
kiša, hladna jutra. Naviknite se na to.
Ići ćete kroz vodu, a ona će biti hladna. Kribs!
Slušaš Ii? - Svakako, naredniče.
Unapred se radujem ovome. - To je onda dobro, jer ćeš
ti diktirati tempo.
Ris, ti ćeš obeIežavati pravac.
Čeka nas 38 kiIometara i zato budite sigurni
da su vam čuturice napunjene. Svako od vas mora da radi
svoj posao. Nema zabušavanja. Svi ste vi drugari.
Računate i osIanjate se jedan na drugog.
Svako radi svoj posao. Jednom u životu,
pokušajte da Iičite na prave vojnike.
Civil u miru. vojnik u ratu.
Ja sam Garda! - Tačno. Pokušajte to da zapamtite.
JUŽNJAČKA UTEHA
Izgleda da je neko ovde izgradio ceo novi okean.
Trebalo bi da smo na ovim koordinatama. IIi je mapa
pogrešna, iIi ja više ne umem da se snađem u kraju.
KanaI se sigurno pomerio zbog zimskih kiša.
TIo je ispod vode. - Da pozovem pomoć?
Nema potrebe. Sasvim je prosto. IIi ćemo preći ovuda, mada
ne izgIeda dobro, ili ćemo se vratiti nazad i krenuti ponovo.
Ovamo!
DođavoIa! Neko je ubio RudoIfa!
Šta misIiš, čiji su ovi kanui? - Naši.
Oni pripadaju domorocima i nemojte da se zezate s njima!
MisIiš li da će pIutati? - Naravno. To su piroge.
Kejdžuni ih stalno koriste. - Sada ih ne koriste.
Da ih odvučemo u rukavac. - Mogao bih... s mojim Ieđima.
Možda i možemo da stignemo do Katahule noćas.
Da izvedemo žene pred preki sud.
O kakvim ženama govoriš? - Spenser je obećao neke dame.
Čekaju nas neke cice. - Sve je dogovoreno.
NoIin i njene KraIjice Močvare.
Nešto za podizanje moraIa. - Stvarno?
I dozvoIite da dodam, naredniče, te žene očekuju
izvesnu penetraciju jedne manje vojne jedinice.
MisIim da ne treba da uzimamo kanue. Nisu naši.
Tačno. Hajde da uđemo u njih i otisnemo se.
Čekaj maIo! Niko ti nije dao naređenje.
Kako ćemo inače stići tamo? - Možda si u pravu Ris.
Hajde, pokret. -Čekajmo malo, Ris.
Kako će pravi vIasnici dobiti ove čamce nazad kada nema
drugog priIaza obaIi? - Dođavola, nama trebaju
samo tri. Neka uzmu ostale da ih vrate nazad.
MaIo drmusanja nikad ne šteti. Katahula, stižemo!
Šta kažete, naredniče?
U redu. Bouden, napiši im poruku.
Dobro, skidajte te gvozdene šerpe. Prikačite ih za pojas.
Upristoji se, Staki! UIazi u čamac i izgledaj kao vojnik.
Hajde, Bouden!
Pogledajte tamo!
Eno ih. Ovo su sigurno njihovi kanui.
Hej, ljudi! Pročitajte poruku! OstaviIi smo vam poruku!
Budaletine.
Ne shvataju. Nadam se da će naći moju poruku.
Možda govore samo francuski.
Da li neko ovde govori francuski?
Da. ''vouIez vous'' da me jebete?
Ris, prestani s tim! vraćamo ih. vraćamo ih.
Neka ih uzmu! Ne uzimamo zarobIjenike.
Ti, govnaru!
Kaspere, odvezi čamac do onog parčeta zemIje.
Naredniče! - PuI!
U zaklon! - PogodiIi su ga!
Lezi! - Spensere, ovamo!
Isuse, šta se dešava? - Da Ii još uvek pucaju? Gde su?
Ne znam. Ne vidim ih. - Gde su?
Lezi, čoveče! Moramo stići do Pula.
Ti se pobrini za to. Ja idem tamo da vidim gde su.
Hajde.
Hajde, idemo.
Tamo je pao.
Spustimo ga ovde. -ProkIet bio, Staki.
Ovamo, hajde. Pazite.
Ni traga od njih.
Gde je ta prokIeta mapa? - On je držao, sećaš se?
DođavoIa! Kompas je nestao. - Kako se to dogodiIo?
U vodi je, šta si drugo mislio? A pogodi ko ga
je tamo ubacio?
Tako je, Boudene. Zašto si nas prevrnuo?
Nisam ja prevrnuo kanue. Ti si sve započeo. Ti si kriv.
O čemu pričaš? Ti si se uspaničio, glupi govnaru!
Pokazaću ti šta je panika, jebeni primitivče!
DođavoIa, nisam se uspaničio!
Nisam se uspaničio!
Kakvo je ovo sranje? Mi smo svi ovde vojnici!
Hajde, rukujte se! - Dobro.
Dobro. Sims, gde ti je radio?
U vodi, gde bi bio? - Ti treba da vodiš računa
o njemu. Šta je s tobom, dođavoIa?
Ovde imamo jednog mrtvog čoveka. Šta ćemo da radimo?
Nađimo te drkadžije koji su ubili PuIa.
Ja ću odlučiti kuda idemo i kada.
Hajde, mrdnite dupe. -Šta ćemo sa narednikom Pulom?
Predlažem da ga ostavimo, osim ukoliko ne želite da ga nosite.
On je američki vojnik! lma bronzanu zvezdu, Purpurno Srce
i medaIju iz vijetnama. Nećemo ga ostaviti ovde.
Što pre mi odemo odavde, pre će moći da dođu po njega.
Nastavićemo sa svojom misijom. To nam je dužnost.
Hajde, Kaspere. Moramo da krenemo.
Ne, ja ga ne ostavIjam ovde. - Ko to kaže?
Ja. Imam čin. Ja komandujem. I dosta više tog sranja.
Hajde, idemo.
Staki, stvarno si bio pravi gIupi kučkin sin
kada si počeo da pucaš iz te mašinke.
Da, niko ti nije izdao naređenje da počneš da pucaš.
To je bila samo šaIa. BiIi su ćorci.
Zaboravi. - Zaboravi? Ovaj moron dozvoli da neko
pogine i ti kažeš ''zaboravi''.
Momci, ne zaboravite da Staki nije ubio PuIa.
Najvažnije je da kada odnesemo Pula u štab, vraćamo se ovde
da sredimo te Kejdžune. - Naravno. Treba samo da
otplivamo par stotina metara i da ih nađemo u šumi.
PosIe toga ih pohvatamo i pobijemo ovim ćorcima.
Šta misIiš? - Ovaj rukavac se račva prema istoku.
Najlakše ćemo stići tamo gde smo krenuIi ako krenemo tuda.
Treba da idemo na sever. Autoput je na severu.
Idemo prema autoputu. - Ne ako krenemo na istok.
Jebi se, Spenseru. Šta ti znaš?
Znam da postoji veIika vatrena Iopta koja se obično rađa
s istoka i da se mi krećemo pravo u tom smeru.
Treba da idemo na istok da bismo išIi na sever. - Da.
Hoće Ii mi neko to ponoviti? Moramo... šta?
Hoće Ii neko shvatiti kuda idemo, i to brzo!
Hardine, umukni! Moja je odgovornost i idemo
na istok da bi stigli na sever. - Radi šta hoćeš.
Upravo to i nameravam. Hajde, mrdajte se. Hajde.
Ćuretina.
Ćureće meso, ćureća koža, iznutrice, ćureća mast, so.
Duvan je preživeo vodu? - Spasao sam jedno pakIo.
Možda je vreme da podeIimo metke. - Kakve metke?
Ris ima neku municiju. uvek nosi pomalo,
za slučaj da naleti na nešto krupno.
U Iogoru je pokazivao punu kutiju 5,56 municije.
Šta je to, neka vrsta vojne tajne?
Ne. Poneo sam kutiju municije za sopstvene potrebe.
Sada sam se opremio za sIučaj da naiđem na one
kučkine sinove koji su ubili Pula.
Da vidim tvoje oružje, Ris. - Ne približavaj se.
Daj mi municiju. PodeIićemo je na jednake deIove.
Moja je i tačka. - To nije u redu, Ris.
Daj mu metke. Ovo je ratna situacija.
Ovo je direktna komanda, Ris. Daj mi ih.
Ako priđeš još jedan korak, dobićeš nešto drugo.
Ovo je slučaj za preki sud. Daj mi municiju,
i sve ćemo da zaboravimo. U protivnom, prijaviću te.
Jebe mi se šta ćeš da uradiš.
Prestani da se zezaš i daj mu pušku.
Uzeću Hardinove i daću mu. - OK.
Evo ti municija.
Nož pod grIo, a? Tako to rade u El Pasu? - Da.
Tako to rade tamo gde sam odrastao.
MisIio sam da si hemijski inženjer.
Jesam. I odvikao sam se od gubIjenja vremena s gomiIom
tupana lakih na oružju. - Znaš kako je ovde u Luizijani.
Mi ne nosimo pištolje, već konopac.
Sokovi i koIači. Nismo mnogo pametni,
ali se dobro zabavIjamo.
Šta radiš, Kribs? - Ja sam na straži.
Hoćeš maIo? - Kako možeš to da pušiš?
Ja nisam u tvom timu, treneru.
I nisi. Nisi dovoljno dobar. To ubija želju za pobedom.
Kako su tvoji momci prošIi ove godine?
Ovo je biIa godina reorganizacije.
Naši ključni igrači su biIi povređeni. AIi, od čega
ti inače živiš? - Zaradim neku kintu kao makro povremeno
ali najveća zarada dolazi od prodaje droge srednješkolcima.
Sreća tvoja da ti ne verujem. - To je istina. Moje najboIje
mušterije su iz Fermonta, a oni su super prošli
ove godine. - Ne moram da sIušam ovo sranje.
Kada ćemo da išutiramo ovog tipa nazad u EI Paso?
Čim stignemo na mesto sastanka.
A onda ćemo da se vratimo po ove dripce što su ubiIi Pula.
Loni, misliš da je sve to moja greška?
Ne brini o tome. Sada je gotovo.
Kako možete da igrate karte dok narednik PuI Ieži tamo?
Imaš neku boIju ideju? - PuIu je svejedno.
On je mrtav. l nemam pojma šta biIo ko od nas može da uradi.
Zašto onda da ne igramo karte? - Nekako nije u redu.
To je ovamo. - Gde? - Ovamo.
Hajde, krećemo.
Spenser, šta je s GIavnom Komandom? Oni će se pitati
gde smo, zar ne? - Neće još.
Nismo u kontaktu s njima već 1 2 sati.
U pravu je. Trebalo bi da nas već traže.
Ni slučajno. Ovo je NacionaIna Garda. TrebaIo je da se nađemo
s kamionom pre 20 minuta. Kamion će se pojaviti tek za sat i po.
U dva sata će početi da se raspituju da li nas je neko
video. U tri će početi da nas traže po barovima. Do četiri
sata će pobesneti. Oko pet će nekome pasti na pamet da smo se
možda izgubili. U šest će kapetan razmotriti ideju da
pozove bataIjon. U poIa osam će to i uraditi. U bataljonu će mu
reći da je suviše kasno i da do jutra ne može ništa da se uradi.
Eno je koliba.
To je on, kučkin sin!
Gde su ostali? BiIo ih je više.
KoIiko ja vidim, sam je.
Uhvatićemo ga.
Zašto? Mogu da ga smaknem odavde. - Ris, mi smo
Nacionalna garda, a ne grupa osvetnika.
Hajde, pokrenite se. Idemo.
Pazite. Evo plana. Našli smo jednog od Kejdžuna koji su ubiIi
Pula. Uhvatićemo ga. On je oko 250 metara ispred nas.
Sigurni ste da je to jedan od njih?
Naravno da smo sigurni. Šta ti misliš?
Zašto ne pokušate da razgovarate s njim
pre nego što mu raznesete mozak?
Sims, Ris, Staki i ja smo prethodnica.
Zapamtite, početna akcija treba da bude odIučna.
KIjučna stvar je iznenađenje.
Kaspere, da Ii si čuo šta sam rekao? - Jesam.
Pričaćemo s njim pošto ga uhvatimo. vi ostali ste
zaštitnica. Ostanite na udaljenosti od 1 00 metara
i sakrijte se. Slavićemo kada postignemo ciIj. Hajde, idemo.
Čekaj. Ja se dobrovoljno javIjam za prethodnicu.
Zaboravi. Radi ono što ti se kaže. Hajde, krećemo.
Čoveče, ovo je sranje. - Upravo sam to misIio.
Da li se uvek iz svega izvučeš?
Ne sećam se da si se prijavio kao dobrovoIjac.
Tačno. Ne pada mi na pamet da potežem oružje s ovim tupanima.
Četvorica s automatskim puškama protiv močvarnog pacova.
Ne bih se kIadio na njih.
Šta to radiš, treneru? - Umukni!
Šta, dođavola... ? Prokleti kučkin sin!
Za njim!
Uhapšen si!
Bouden! SkIanjaj se od zarobljenika!
Rekao sam ti da ostaneš pozadi!
Misija okončana, naredniče! - Sranje!
Upotrebili ste prave metke. Samo ste ih iznervirali.
Nisam se uspaničio. - Dođavola. Dobro, polako.
Moramo da ga ispitamo.
Predaj se. - Spusti nož.
Ja ništa nisam uradio. - Kučkin sine, baci nož!
Mogao si da mu razbiješ vilicu! - Tačno.
Hoćemo da govori.
Umalo si mu nabio usta u dupe.
Isuse, Simse. Hoćemo da ga ispitamo. A kako će da nam
priča ako mu razbiješ vilicu? - To je njegov problem.
Zašto si to uradio?
Taj kučkin sin je ubio narednika PuIa!
Zajebi njega! Hajde, Loni, da vidimo šta ima unutra.
Možeš Ii da govoriš? - Moja usta...
Gde su ti ortaci? KoIiko ih ima?
Jedi govna.
Šta je ovo?
Ovaj Kejdžun je jutros pokupio nekoliko krzna.
Momak je Iovokradica. - UloviIi smo lovokradicu.
Pa, on je odrao svog poslednjeg aIigatora.
Šta se ovde dešava? - lmamo zatvorenika.
Čestitam. Obavili ste sjajan posao.
Da li ste moraIi i da mu odsečete ruku?
Rekao bih da ovaj dinamit koristi da bi lovio ribu.
Imamo pravog odmetnika.
Kaspere! Ovde ima svakakvog sranja!
Simse, neću da ga ponovo udaraš!
Ti si ga udario? - Nego šta.
A zašto si to uradio? - Ne znam. Iznervirao sam se.
DođavoIa, čoveče, ova vojska te je baš uhvatiIa.
Pasulj... spanać. Ovo je boIje od sIedovanja.
Pištolji, noževi, municija, zaIihe...
MisIim da smo obaviIi uspešnu raciju. Ovo možemo da spakujemo
kasnije. Hajde da ispitamo zarobIjenika.
veži zarobIjenika.
Kako da ga vežem kada ima samo jednu ruku za vezivanje?
Možda da prvo pokušaš da razgovaraš s njim?
Govoriš li engIeski?
Da li neko ovde govori francuski? Bouden? - Da.
Šta je s tobom, treneru? - Ne gnjavi me.
Ni sada. Niti ikad više.
Ja ću da pokušam. U srednjoj škoIi sam par godina išao
na ''parlez vous''. Juče... neko je...
Sranje, kako se kaže ''pucao''?
Šta kažeš na ''bang - bang''?
Juče... neko je... bang... jednog prijateIja...
Ja ništa nisam uradio, kažem ti.
MisIim da kaže da nije ništa uradio. Nemam pojma.
Ovo ne zvuči kao francuski koji sam ja učio.
Šta je ovo? video sam ga. -Bio sam tamo i ne bih se zakleo
Ne sećam se ni da je imao samo jednu ruku. Bio je daleko.
Povešćemo ovog zarobIjenika u gIavni štab na ispitivanje,
a onda će ići na sud. A sada, idite svi do bureta sa kišnicom.
Napunite čuture. Hoću da se što pre udaljimo odavde.
Boudene, idiote, tamo ima dinamita!
Pazite!
To će ih naučiti da se ne zajebavaju s nama.
Tu nema šta da se doda.
Šta to radiš, Boudene? Sve si digao u vazduh.
Radim to što radim.
Zašto si nasIikao krst na grudima?
To je deo šaIe. - Kakve šale?
Kaplarske šaIe, vojniče. - Ma, daj, Boudene!
GIupi kučkin sine! Upravo si razneo sve zalihe
koje smo pokupiIi! Oružje, municiju i hranu!
Kaspere, postoje trenuci kada moraš napustiti principe
i učiniti ono što je ispravno.
Treba da nađemo put.
Hajde, Kaspere. Tvoja racija je gotova.
Dobro, hajde. Krenimo.
Kreći!
Ta budaIetina, Bouden, razneo je koIibu
i izgubili smo sve što smo pokupili. - Da, a to je mogao
da bude signaI rođacima ovog dripca da se skupe.
Ne misIiš da još uvek treba da brinemo o tim drkadžijama?
Da. Ali, znam ko treba da brine više od tebe i mene.
Ne moraš da mi kažeš.
Oni misle da vi donosite lošu sreću. - Možda su u pravu.
Ceo život se muvam oko Crnaca i ništa mi ne ide od ruke.
Momci, žao mi je zbog onoga što se dogodiIo tamo.
MisIim da su me maIo ponele emocije.
Moglo bi se tako reći. A mogIo bi se reci i da si
potpuno izgubio kontrolu nad sobom.
Žao mi je, ali izuzetno sam se divio naredniku PuIu.
Jako sam ga voleo. Nadam se da ćete mi oprostiti moje
ekstremno ponašanje. - Naravno.
Treneru, uz rizik da dobijem po zubima...
Ne brini, Hardine. - Zašto si naslikao krst
na grudima? - Znaš priču o anđeIu osvete?
MisIio sam da ćeš barem ti shvatiti, Spensere.
Žao mi je što sam te razočarao.
Izvinite me, aIi mislim da treba da se izvinim i ostaIima.
Imam vest za tebe.
Tip je lud. Skroz Iud.
To i nije neka novost za nas.
I to je sve što imate da kažete, posle svega što je
tamo uradio? - A šta da kažem? On je glupi kučkin sin.
vrIo je emotivan i jako se iznervirao. - lznervirao se?
I zato se ofarbao u crveno, smeje se kao manijak
i eksplodira kao vuIkan. - Pa šta ako je lud?
Šta hoćeš da uradim? Da ga stavim u kavez?
Da ga ubijem? - Bilo šta od to dvoje je OK.
Ima li šanse da se izvučemo odavde? - Nego šta.
Rekao bih da ćemo najviše za dva sata biti na autoputu.
Šta ovo treba da znači? -Ništa. Samo neki tip suši kože
Čudan način da se rašire kože.
Siguran si da nisu ostavIjene za nas?
Ima ih osam. - Pa šta?
I nas je osmorica. -Šta sa tim?
Znaš Ii šta to znači? - Zec.
Hajde, idemo. - Tačno. Ništa nećemo ovde uraditi,
bez obzira zašto su ostavIjene.
DođavoIa, Kaspere! Gde je taj autoput? ProšIi su sati!
verovatno pravo ovamo gore. Ne može biti mnogo daleko.
Naravno. Nekad je prolazio upravo ovuda.
Oni ekoIozi su ga sigurno pomeriIi.
Jebi se, Spenseru!
Dobro, stanite. Odmorite se.
Ja ću da se orijentišem. - Kako? Nemamo kompas.
Da li si ikada čuo za orijentaciju prema Suncu?
Naravno. Rađa se na istoku, zaIazi na zapadu. Put je na
severu. Ako mene pitaš, mi ne idemo u tom pravcu.
Zato, orijentiši se prema Suncu, Kaspere.
To ću i da uradim. HvaIa.
Ovaj zna šta radi? - Kako se tebi čini?
Zašto ga onda sIušamo? - Zato što ima čin.
Možda bi neke od vas trebalo podsetiti da je ovo vojna vežba.
Iz tvojih usta, Ris, to je prava klasika.
Šta je to bilo? - Psi, šta si ti mislio?
To su lovački psi. - Lovački psi podrazumevaju i lovce.
Oni nam mogu pokazati put odavde.
PribIižavaju se.
Kaspere, ima nekih Iovaca u bIizini!
Mogu nam pokazati kako da izađemo odavde!
Prokletstvo!
Prokletstvo! Dohvatio me je! - ProkIeta kopiIad.
Kribs, kako si? - lsuse! Ne znam.
Hardine. Dobro si? - Mislim da jesam.
Spenser? - Da. - Ris? - Kučkini sinovi!
DođavoIa! NapujdaIi su pse na nas! Kako su mogli?
NapujdaIi su pse na nas!
To nisu bili njegovi psi! - Đavola nisu!
Spensere, na čijoj si ti strani?
Na tvojoj nisam sigurno!
Ris, prestani! Prestanite, svi!
Neprijatelj to i hoće, da se svađamo između sebe.
Sada se svi lepo smirite i saberite.
A ti se maIo ohIadi.
Hajde, momci. - Hajde.
Spenser? - Da?
Hoću da znam šta se ovde dešava. - Ne kapiram.
Pojednostaviću. Kompanija me je prebacila u Baton Ruž.
Ovde sam oko šest meseci. Nemam pojma o močvarama
Luizijane. PošaIju me na neku usranu vojnu vežbu i odjednom
neki tipovi počnu da skaču na nas s drveća. Sada ću ponovo
da te pitam, šta se ovde dešava?
Sada ću ja tebi da kažem. Ja sam običan gradski momak.
Pitaš me šta se ovde dešava. Nemam pojma.
Osim što smo naleteIi na neke čudake koji možda pokušavaju
da nas ubiju. - A sve to zato što je neki kreten pucao
ćorcima iz svoje mašinke. - Da.
Zato što je grupa drkadžija ukrala neke čamce.
Kaspere, on je sve teži.
Nema još mnogo. - Zašto ga onda ne ostavimo
i vratimo se po njega? - Ne. već sam vam rekao.
HIadno je kao u grobu, a on je težak kao tuč.
Neću da tako govoriš o PuIu. - Ne može da me čuje.
AIi, ja mogu. - Sranje, Kaspere. Tip je mrtav.
Govorim o Iešu. - Dođavola, Ris! Rekao sam ti da neću
da čujem da ga tako zoveš! - Pazi!
Šta? - UmaIo da nagaziš!
Isuse Hriste!
vidi ti tu kopiIad. - Kao čeIična pica.
Čoveče, s kakvim ženama si se ti viđao?
Sve su zatvorene. Svih sedam.
Kao zečevi. - Bilo je osam zečeva.
Kako onda ima samo sedam ovih? Da li smo nekoga izgubiIi?
BiIe su postavIjene za nas? - lli za nas ili za posIednjih
sedam medveda u državi Luizijana. Hej, šta je ovo?
Šta si ga pitao? - Pitao sam ga šta će to tu.
Kučkin sine! lma Ii još toga? Tebi govorim!
Ris, prestani! Nisu nas uhvatili, a ni neće.
Hajde, idemo. lzgubiIi smo dosta vremena.
Autoput ne može biti daleko.
Hajde, pokret! Kribs, daj pravac.
DođavoIa, Kaspere, ne znam zašto ja da određujem pravac.
Nemam pojma gde je put i svestan sam toga.
Ti stalno tvrdiš da znaš. Zašto ti ne kreneš napred?
Bez nepotrebne buke. I bez razgovora u koloni.
Oče naš koji si na nebesima, neka je bIagosIoveno ime tvoje,
kako na Nebu, tako i na Zemlji...
Molimo se kao umirući, tražeći spasenje.
Neću više da slušam takve priče! Sada smo u ratu.
Hoću da počnete da ličite na vojnike, a ne na poštare.
Oružje na gotovs! Imamo još oko pola sata
dnevnog svetla. Ovde ćemo postaviti logor. Čistina je
dovoljno velika da spreči te kopilane da nam se prišunjaju.
Kaspere, čekaj maIo. Da raščistimo neke stvari.
Sutra ujutru će helikopter poći u potragu za nama.
Postoji i dobra šansa da nas nađu ako ostanemo na otvorenom
prostoru kao što je ovaj. Jedino o čemu do tada treba
da brinemo su Kejdžuni, jel' tako? - Ne poznajemo
neprijateljevu snagu ni raspored. l ako oni imaju
prednost u poznavanju terena, naša prednost je vojna obuka.
OdIičan govor, Kaspere, aIi ja bih želeo da maIo popravim
naše šanse. - O čemu pričaš? -Možda hoće nazad ovog trapera.
Možda samo to hoće. Hajde da pokušamo i da ga pustimo.
Taj čovek je ubio Pula. On ide s nama.
Ne znamo da Ii je ubio PuIa. On je samo prvi Kejdžun
na kog smo naIeteli pošto se to desilo.
Spensere, oni su odlučiIi da nas sve pobiju. - Tačno.
Umoran sam od svega toga. Ris, ti i Staki, vežite
zarobljenika za drvo. Sims, na stražu.
Kaspere, ti si prokleta budala!
Slušaj me, Spensere, i slušaj me dobro:
Sutra ujutru idemo na sever sa zarobljenikom.
Čovekom koji je ubio Kroforda Pula i čiji ortaci su ubiIi
Tajrona Kribsa. U slučaju da si zaboravio, Spensere,
oni su bili naši prijatelji. Sada da se raspakujemo
i odspavamo. Noćas nema paIjenja vatre.
Dobro si? - Jesam. - Znaš, možda si u pravu
u vezi trapera. - Zašto onda nisi ništa rekao?
Možda zato što ne mogu da poverujem u sve ovo sranje.
Onda mi reci kad počneš da veruješ.
Nije stvar u tome šta ja verujem iIi ne. - Nego šta?
KoIiko dugo ćemo sIušati ovu budaIu Kaspera?
Izgleda da stalno idemo ukrug. - I?
Možda nam je potreban novi vođa.
Ti se dobrovoIjno prijavljuješ?
Ja sam novi momak, sećaš se? Ti poznaješ ove momke.
Ti si na potezu.
Osim toga, ja nisam tip dobrovoIjca.
Sjajan si, Hardine. Ne žeIiš da se prijaviš, aIi nemaš
ništa protiv da mene prijaviš za preki sud.
Jebi se.
Treba nešto da ti kažem, Kaspere. - Fragmentacija.
Molim? - Seti se obuke. Pravim granatu.
vidiš, čak i ćorci mogu da ti spasu život ako improvizuješ.
DođavoIa, Kaspere, prestani! Ovo je važno. U pitanju je
Bouden. Nešto snjim nije u redu. Neće da govori. Spenser kaže
da je skroz poIudeo. Bolje da dođeš. MisIim da je u pravu.
Hajde!
Boudene, znam da nam je svima teško. Shvatam da se ne osećaš
baš dobro. Zašto ne popričaš s nama o tome?
Hajde, Boudene.
Boudene, ovo je naređene! Pričaj s nama!
DođavoIa, ne znam. - Ja znam. Drkadžija je lud.
Šta ćete da radite s njim? - Ostavićemo ga ovde.
Možda će mu biti boIje ujutru. - Đavola ćemo da ga ostavimo.
To je tip koji je sam napravio bombu. vezaćemo ga.
Da, ne treba da nam se šeta noćas okoIo dok mi spavamo.
Suviše je veliki i opasan. Mućni malo glavom, Kaspere.
U pravu je. - Jeste, Kaspere.
Neće smetati da ga vežemo. - lonako nema nikakve koristi
od njega. Nije nikad ni bilo. - Ako ga vežemo,
gubimo potencijanu vatrenu moć.-Isuse, Kaspere, donesi
konopac i prestani da bulazniš o vatrenoj moći!
Sećaš se šta ti se dogodilo poslednji put kada si podigao
gIas na mene? - GIuposti, Kaspere, ovo nije igra.
Dobro, ima komad užeta u mom rancu. Donesi ga, Sims.
Šta to radiš, Ris? - Ovaj će da mi progovori.
Pusti ga. - Ne mešaj se.
Rekao sam da ga ostaviš. - Naravno. Zadovoljan?
Ovo je drugi put da si tražio...
Sada ćeš dobiti odgovor.
vreme je da ti napIatim, kauboju.
A šta misIiš da ti prospem jebeni mozak, Ris?
Nemaš ti muda za to.
U redu.
Ubij ga!
Mrtav je. Ris je mrtav.
Izgleda da ti je zarobljenik pobegao, Kaspere.
Pusti me.
Dohvatiću ja tebe, kučkin sine! Čuješ me?
Dohvatiću ja tebe!
KoIiko ćemo još grobova da ostavimo iza sebe?
Ne više naših, to ti garantujem.
Možeš mi to ponovo reći.
Umukni! - Meni pričaš?
I tebi, i svima! Ćuti i kopaj taj grob!
Zašto ga ti ne kopaš? Ti si ga ubio!
Neću da ti ponavIjam. Samo umukni i kopaj taj
prokIeti grob! Neću više da sIušam nikakva sranja!
Uradi kako kaže i kopaj.
Imamo tri žrtve. više ih neće biti.
Opstanak je mentalni proces. Ako nismo mentalno spremni
da prevaziđemo prepreke i teškoće, šanse da se odavde
izvučemo živi se drastično smanjuju.
Umorni smo od slušanja takvih stvari, Kaspere.
DođavoIa, Spensere. Radim najboIje što mogu.
Znam, aIi citiranje priručnika nam neće mnogo pomoći.
MisIiš da bi ti umeo boIje? - Mislim.
AIi, ja sam vođa tima. Ti nisi čak ni kapIar.
Ti si običan vojnik.
Ja sam umoran od ovih sranja. Uz tebe sam, Spensere.
Kaspere, ti nikada nećeš naći taj prokIeti autoput!
Kaspere, da Ii obećavaš da će ovaj teksaški drkadžija
biti izveden pred preki sud? - Moraće. Ubio je druga.
Onda sam s tobom.
Hardine? - Kakvo je to gIasanje? Hajdemo.
Hajde, Boudene, idemo kući.
Spensere, ne možeš tek tako da odeš. Mi smo odred.
Mi smo tim Bravo. - vi ste dezerteri.
Možeš se kladiti u to.
Ideš?
Hajde, Staki, idemo.
Kako tvoja ruka? - Biće dobro.
Slušaj... tek onako... Znam da je Ris bio
pravi pasji sin. - Ne žeIim da pričam o njemu.
Možda je biIa samoodbrana. - Zaboravimo. Gotovo je.
Spensere, kakve su nam šanse? Ti si uvek tako pametan.
Sada si vođa... odgovori mi. - U ovom trenutku policija,
helikopteri i lovački psi iz ceIe Luizijane tragaju za nama.
Meni je dosta Iovačkih pasa. I još nešto:
ako nas traže, boIje neka požure.
Sims! Šta je bilo? - Učinilo mi se da sam nešto video.
Gde? - Tamo. - Siguran si? Ja nisam ništa čuo.
Ni ja.
Zar niste čuIi? Morali ste da čujete!
Ja nisam ništa čuo!
Potrošio si metke kao i Bouden.
Sad je gotovo.
Hajde, idemo.
Ne više!
Otkopali su ih. - Sve su ih otkopaIi.
PrešIi su nas. Pokrivaj me, Sims.
Čime? Imam samo ćorke!
Nema radio veze, nema municije, nema pomoći
iz vazduha, nema granata. Kako da se borimo?
Nemoj mene da pitaš. Ti si taj koji to treba da zna.
Pucaj onda ćorcima! Koristi sve što imaš.
Imamo četiri metka. - Ja imam svoj.
IspaIio si ga, budalo.
Spremite se.
Moramo da se povlačimo!
PovIačenje! Nazad! Nazad!
Slušaj! -Šta?
Slušaj!
Ništa ne čujem.
Ja ga čujem.
Tamo!
Hej! Ovamo!
Ovamo!
Ovde!
vratite se!
Ako nas je video, moraće da se vrati po nas.
Ovde nije mogao da se spusti. Ima suviše drveća.
Gde je Staki?
Pomozite mi!
Sranje! Dobro, razdvojićemo se. Moramo da ga nađemo.
Ja i Hardin. Povešću Boudena. Kaspere, ti idi sa Simsom.
Prvi koji ga nađu, neka ispale ćorak svakih pet minuta.
Drugi tim će naći put do tamo. -Šta ako ga ne nađemo?
Čekaćemo sat vremena. lspalite pet ćoraka, a onda jedan
svakih pet minuta. Oba tima će krenuti jedan prema drugom.
Hajdemo.
Staki, jebeni tupane, gde si?
Sranje!
PrIjavi kučkini sinovi!
Sims, vrati se kod ostaIih. - Ti si Iud. - ldi.
Ti si lud! - Čuo si me. Hajde, idi odavde.
Nisam ništa uradio. Ja ne treba da budem ovde!
Ne treba da budem ovde!
MisIim da ovim jedino neprijateljima dajemo znak
gde smo. - Do sada nisu imaIi problema da nas nađu.
Hajde, idemo. Moramo se brinuti za sebe od sada.
Ako ostaIi uspeju, uspeIi su.
Sjajnu državu imate ovde, Spensere.
PosIali su jedan jebeni helikopter.
Šta bi hteo od njih? Da pošalju NacionaInu gardu?
''Civil u miru, vojnik u ratu. Ja sam Garda.''
Boudene? Hej, hoćeš da pričaš? Hej, treneru?
Kakav je on trener? - FudbaIski, šta drugo?
MisIim da inače predaje istoriju, ili tako nešto.
Izgleda da je i sam otišao u istoriju, jadnik.
A i još neki će s njim ako se ne izvučemo odavde.
Sutra u ovo vreme sedećeš u svojoj dnevnoj sobi
s pivom u ruci, gIedaćeš Tv i slušaćeš ženu kako gunđa.
Nemam dnevnu sobu.
Kupiću ti je ako ikad izađemo odavde.
KoIiko dugo si u braku? - Pet godina.
Srećan?
Srećno oženjen? - Da. Dopada mi se. Ima smisla za humor.
Što te to zanima? - Mislio sam, ako se ti ne izvučeš, a ja
uspem, da je možda potražim.
Rekao sam da ima ima smisIa za humor. Ja nemam.
I moj se nešto istanjio.
Pošto sam pustio trapera, verovatno nas jure iz zabave.
Imaš neku ideju šta da radimo, iIi to samo onako kažeš?
Reći ću ti nešto. Hoću da živim. Ne znam kako
ću to da uradim. Ali, boriću se da izađem odavde.
Sačuvaj mi jedno mesto, ortak.
Ne brini, imaš ga.
Hajde!
Jadni kučkin sin.
Neću vas ubiti ako ne budem morao.
Ima rukavac na ovoj strani. Držite se zapada.
Naći ćete put oko kilometar i po odavde.
Da li bi nam rekao šta se događa?
vrIo prosto. Mi tu živimo. To je naš dom
i ne dozoIjavamo da se iko meša.
Šta je sa njim? -Šta s njim?
Da li on to sam uradio iIi su mu tvoji prijateIji pomogIi?
Da sam na vašem mestu, prestao bih da postavIjam
pitanja i mrdnuo bih dupe odavde.
Moji prijatelji nisu tako fini kao ja.
Treba li da se zahvaIimo?
Ne treba ništa da kažeš... vojniče.
Hajde, Hardine.
Tamo.
Kamion. Jebeni kamion.
Izgubili ste se? - Da.
Da vas povezem? - Da!
Bacite se pozadi.
Naravno. Do sledećeg grada, OK?
U redu. - Sjajno.
Ovo nije Katahula. - Neko usputno mesto.
Šta se desilo s gradom u koji su nas voziIi?
Rekao bih da je to ovo.
Gde je teIefon? - Nema telefona.
Imamo eIektrično svetlo, ali nemamo telefona.
Hoćemo da idemo do grada u kome ima telefon.
Prvo jedite. Ići ćete u grad kasnije.
Hoćemo da idemo u grad sada. - Ne, ne. Popijte nešto.
Lepo ćete se provesti s nama.
Kasnije ćete da teIefonirate.
Pođite sa mnom. Pokazaću vam gde možete da se operete.
Da se operemo?
Šta misIiš? - MisIim da se osećam boIje.
U svakom slučaju, čistije. - A sigurnije?
Pa, ne bih baš legao i zaspao. - Možda bi trebaIo
da zaboravimo na g. i gđu Kejdžun i da pokušamo sami
da nađemo sIedeći grad. - Zašto? Ako nas još uvek
traže, naći će nas u močvari. Ovde smo sigurniji.
Dobro, aIi hvatamo prvi prevoz odavde.
Pivo. - Hvala.
Opusti se, Hardine. Ovo su dobri Kejdžuni.
Oni drugi su daleko. - Ti se opusti.
Pogledaj onu dvojicu. - Koju?
One koji izlaze iz čamca. - Da?
Da nisu to oni koji su nas jurili?
Ne znam. Nisam ih nikad video.
MisIim da su to oni. - Nemoj biti paranoičan.
Imam razIoga za paranoju, kao i ti.
Moraju da nas ubiju. Mi smo jedini svedoci.
Ne brini. Ne mogu ništa da urade ovde pred svima.
Hoćeš da igramo?
Da igramo?
Kažem ti, Hardine, opusti se. - Dobro.
Izvinite.
KRAJ
Subtitles: JSofT by Tutti